Halusin vain käydä läpi pääkohdat assistenttisi valituksesta.
Aivan.
- Ensinnäkin kiskoit vaatteista. - Puhdistin silmälasejani!
- Niinkö? - Pyyhin ne hänen paitansa helmaan.
- Kaltereiden taa vain. - Ei syytä huoleen.
- Hoidan tämän. - Olisi irvokasta hävitä tämä.
Lähtisin maasta.
En tiedä minne, mutta lähtisin.
Kanada on kuulemma hyvä maa. Mutta kylmä siellä on.
- En suosittele sinne muuttamista. - Entä joku Tyynenmeren saarista?
Vaikka tämä harmittaakin-
- pääsemme varmasti kohtuulliseen sopimukseen.
Mitä? Kohtuulliseen sopimukseen?
"Miljoonia puolustukseen, ei penniäkään lunnaisiin."
Niin sanottiin, kun britit yrittivät tehdä vaikutusta merimiehiimme.
Huusivat laivaltaan meikäläisten laivan suuntaan. "Hei!
Meillä on koko Euroopan paras hammashuolto!
Katsokaa koreita asujamme!
Mitäs pidätte? Tekevätkö vaikutuksen?"
Oliko vielä jotain?
Jos tulee jotain mieleen kotimatkalla-
soita ihmeessä.
Jos soitan, ja saatan hyvinkin soittaa-
laskutetaanko siitä?
Yritämme käyttää holistista lähestymistapaa.
Emme halua asiakkaiden pelkäävän palveluidemme käyttöä.
- Eli laskutatte? - Kyllä.
Eiköhän tämä ollut tässä.
- Sopiiko käydä vessassanne? - Vessat löytyvät tuolta perältä.
Tiedän.
Mutta olen nyt tässä. Tuo vessa on varmasti parempi.
Ei tuo ole erityisen hieno. Asiakasvessat uusittiin vastikään.
En jätä mitään jälkiä.
Olen kuin murhaaja.
Tuhoan kaikki jäljet käynnistäni.
Pyyntö evätty, kuten sanotaan.
- Missä se on? - Käytävän varrella oikealla.
- Hei. - Herra David.
Pysäköinnin kuittaus.
- Onko se ongelma? - Tarvitsetteko sen todella?
Ei kyse ole rahasta.
Vaan siitä, että pitää kaivella autossa istuessa housujen taskuja.
Oletko kokeillut?
- Kyllähän se vaikuttaa työläältä. - Niin.
Siksi kodittomat eivät tienaa autoissaan olevilta.
Kas tässä. Mukavaa päivänjatkoa.
Tämä kattaa vasta tunnin.
Olin täällä vähän reilun.
Selvä. Kas tässä.
Nähdään taas. Aion käydä täällä usein.
Sepä hienoa.
- Haloo. - Larry, täällä tohtori Bahn.
- Niin? - Osa tuloksista ei miellytä.
Haluaisin testata sinut kilpirauhassyövän varalta.
Ottaisin varoiksi magneettikuvan.
- Onko siellä patti? - On.
Onko se levinnyt?
Sitä emme tiedä. Siksi haluan sinut tänään kokeisiin.
- Mikä on selviytymismahdollisuuteni? - Ei vielä sovi ajatella noin.
Tulokset tulevat parissa päivässä.
- Ja herttakakkonen. - Onnenpekka.
Mahdollinen väri. Anna mennä, Leon.
- Katsotaan. - Pane rahaa likoon.
- Pam! Ei. - Swat?
- Richard? - Kaksi.
Mukana ollaan.
- Mikset ollut varainkeruuillassa? - Missä varainkeruuillassa?
Taidetta tekevien vankien hyväksi. Lähetin kutsun.
- En saanut sellaista. - Lähetimme sen!
- Katosi varmaan. - En luota enää postiin.
- Olisin tullut! - Olisit viihtynyt.
Seuraava kortti on patakymppi.
- Hän on ulkona. - Foldaan.
Varoitan sinua jo nyt.
- Susien synttärit ovat pian. - Miksi varoitat minua?
Hän käski kertoa sinulle.
Ei helvetti! Käskikö?
- Hän haluaisi kameran. - Häikäilemätön nainen!
Ei lahjaa voi valita.
- En ole Elloksen kuvasto. - Kunhan kerroin.
- Hankin hänelle jo kivan yllätyksen. - Niinkö?
Viimeinen kortti on ysi. Te olette ulkona.
Minulla on ässäpari.
Kaksikymppiä.
Minulla on ässäpari. Katson.
Kolme ysiä.
Voi hemmetti.
Uskomatonta. Sait pöytään ysin.
Sinulla on maailman paras tuuri.
Joo, joo. Kävin lääkärissä.
Hän löysi jotain ja selvittää nyt, onko se syöpä.
- Saan tietää pian. - Ihanko totta?
Ei se varmaan ole mitään.
Sanon vain, että jos sinulla on syöpä-
- en voi olla enää ystäväsi. Minusta ei ole syöpäystäväksi.
Pakko myötäillä Jeffiä.
Jos saat syövän, en puhu sinulle.
Ymmärrän.
Kun kuulin isäni syövästä, en enää puhunut hänelle.
- Lakkasin vastaamasta puheluihinkin. - Kuoliko hän?
- En tiedä. - Hitto. Aika paha.
Minulla on ehdotus.
Tehdään sopimus.
- Ei syöpäystäviä - vastavuoroisuusperiaate.
Jos joku sairastuu, hän menettää kaikkien ystävyyden.
Juuri noin!
Samalla mitalla takaisin.
- Leon jakaa. Eiköhän pelata. - Jep.
- Anteeksi myöhästyminen. - Ei se mitään.
- Vihaan kaikkia autoilevia. - Typeriä kuskeja piisaa.
- Miten voit? - Paremmin.
- Paljon. - Anteeksi siitä talkista.
Käy ensi kerralla vain suihkussa.
Voi jestas tätä.
- Niinpä... - Voi hyvänen aika.
Taas yksi keikkuva pöytä. Epidemia.
Teen lopun siitä kahvilassani. Pöytämme valetaan kiinni.
Valan ne kiinni lattiaan. Taidan siirtyä tähän sivulle.
- Niinkö? - Niin.
- Se ei ole hyvä ajatus. - Miten niin?
Se on tosi intiimiä.
- Tuolta etäisyys on liian pitkä. - Olet liian lähellä.
- En minusta. - Vai niin.
- Kas tässä. - Kiitos.
Postinkantajani. Lionel.
- Hei! - Lionel?
- Hyvät päivänjatkot. - Samoin.
Jokin tuossa hepussa karmii.
Joo.
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
Tapasitko jo huoneessa olevan elefantin?
- Sillä on kokoa. - Kasvaa vain.
Kyllä.
Mitä mieltä itse olet?
Samaa kuin aina ennenkin. Minusta meidän pitäisi olla yhdessä.
Minusta se ei ole hyvä ajatus.
Minusta meidän pitää...
...panna sille loppu.
Pysytään erillään.
Kävin lääkärillä ja odotan...
...tuloksia.
Millaisista kokeista?
Voi olla... syöpää.
- Mutta nyt tehtiin vain koe. - Niin. Mutta syövän varalta.
- Monet käyvät kokeissa. - Eivät syövän varalta.
- Kyllä käyvät. - Tässä etsitään syöpää.
- Kyllä moni käy... - Tässä on kyse syövästä.
Vakava asia.
- Odotatko vielä hetken? - Toki.
Toivon tulosten olevan negatiiviset. Mutta emme palaa yhteen.
Jos lääkäri sanoisi, että minulla on kaksi vuotta aikaa...
Muuttaisiko se mitään?
Ai että olisimme yhdessä kuolemaasi asti?
Sinulla voisi olla hauskaa. Valittaisin kyllä varmasti.
Mutta voin hankkia hoitajan ja valittaa hänelle.
Katsotaan, mitä ne tulokset kertovat.
- Voisimme reissata. - Et pidä reissaamisesta.
- Sopisiko ottaa hoitaja mukaan? - Eiköhän tämä ole ihan hyvä näin.
Jaa.
No niin.
- Mitä aiot ottaa? - Ihan sama, saatana.
Kohta on valmista. Haen vain...
Hei, Milos!
- Terve! - Mitä kuuluu?
Hyvää. Tuletko käymään kahvilalla?
- Totta kai. Viimeistelyt vielä. - Hienoa.
Milos tulee laittamaan kahvilaa.
- Mikä tuo on? - Jotain pientä vaimollesi.
Synttärilahjaksi.
Miten Cherylin kanssa meni?
Ei tule kesää.
- Eikä. Kurjaa. - No, se oli aika epätodennäköistä.
- Uskoitko siihen? - En. Minkäs sille mahtaa?
Ala taas treffailla.
Ei nyt voi tapailla ketään. Miten nykyisin voi iskeä ketään?
Se ahdistelusyytekin niskassa.
Ja olen vanha ja kalju.
- Ei se mitään haittaa. - Ai eikö?
- Olet rikas! - Luuletko sen riittävän?
Sinulla voisi olla pulisongit ja Felix-kissa -solmio.
Voisit värjätä ne sinisiksi ja käyttää Lincoln-tyylistä hattua.
- Eikä sinulla olisi hätää. - Niinkö? Sitten alan treffailla.
Yksi kysymys:
- Ei se kutsu tainnut kadota. - Ei tietenkään.
- Keksitkö koko jutun? - Todellakin. Postinkantajan moka.
- Aivan. - Jeffrey?
- Hei, Lar. - Hei.
- En tiennyt tulostasi. - Täällä ollaan.
Pysy siinä. Älä hievahda.
Mitä nyt?
- Ai mitäkö? Se on sinulle. Lahja! - Et ole hankkinut ennenkään lahjoja.
- Nyt hankin. - Mikä se on?
Hyvänen aika!
Pidätkö siitä? Tilasin sen. Sain hyvän alennuksen.
- Teetitkö tämän? - Joo.
Et ole mikään lahjanantaja.
- En niin. - Mitä helvettiä?
Tämä on upea. Oikea taideteos.
Eikä tämä johdu vain omasta kuvastani.
- Saat kaikki kamalat tekosi anteeksi. - Mitä olen muka tehnyt?
- Jeff... Odotas. - Mitä annat anteeksi?
Pitää puhua Milosin kanssa. Hän pilaa terassin.
Milos, hei!
Mitä oikein ajattelit? Käskin hankkia kameran.
Olen kusessa.
- Tajuatko? - Kirjoitin sävyn ylös.
- Niin. Tämä ei ole kermamahonki. - On tämä.
En maksa tästä paskasta!
Uusit sen tai et saa palkkaa!
Aivan paskaa.
Äijäpololla ei ollut mitään saumaa.
- Herra David? - Niin?
Olen kuullut teidän sanoneen, että kadottelen kutsuja.
- Mistä kuulit moista? - Andy ja Cassie Davidilta.
Sopiiko kertoa tarina?
Tuli kutsu johonkin vankilataiteen varainkeruujuhlaan.
En minä sellaiseen menisi.
Niinpä sanoin, etten saanut kutsua. Se katosi postissa.
- Minä toimitan postia. - Niin.
- Tässä tapauksessa. - En ole koskaan kadottanut mitään.
- Äläs nyt. - Pyydän teitä kertomaan totuuden.
Harkitsen asiaa. Saanko antaa neuvon?
Tällaisilla asioilla ollessaan...
- ...kannattaisi pukea housut jalkaan. - Tämä on hyväksytty univormu.
- Niinkö? Ovatko sukat osa sitä? - Kyllä.
Työnantajan tarjoamat.
- Niinkö? Montako paria saatte? - Mitä väliä sillä on?
- Mietin vain, miten usein peset ne. - Saamme 5-6 paria.
- Monetko sortsit saatte? - Kuulkaa.
Ei juhliin ole pakko mennä. Mutta älkää käyttäkö postia kilpenä.
Sortsimiestä on vaikea ottaa tosissaan.
- Olen töissä! Tämä on työasuni! - Annoin... Anteeksi. Annoin neuvon.
- Se oli hyvä neuvo. - Vastatkaa nyt vain.
- Haloo. - Larry David?
Tohtori Bahn täällä. Saimme tulokset.
- Voi luoja. - Kuten tiedätte, otimme koepalan.
- Ja kuvasimme. - Miten on?
Se oli vain hyvänlaatuinen kysta.
- Olette terve kuin pukki. - Voi jee!
- Kiitos! - Eipä kestä.
Negatiivinen!
- Selvä. Mutta tämä asia? - Puhun heille.
- Kertokaa Andylle ja Cassielle... - Puhun heille.
Jaaha.
- Hei, Larry. - Kas, hei.
- Anteeksi, että jouduit odottelemaan. - Ei mitään.
Oletko voinut hyvin?
Kuinka sattuikin, säikähdin vähän.
Sain juuri tietää, että olen terve.
Olet varmasti helpottunut.
Olen, mutta olen tiennyt jo kaksi päivää-
- eikä yksikään ystävistäni ole kysynyt asiasta.
- Heivaan koko sakin elämästäni. - Vai niin.
- Hankin uusia. - Hieno juttu.
Ehkä me voisimme ystävystyä?
Olen kiireinen mies. Mutta hienoa, että sait hyviä uutisia.
Minulla on niitä lisää. Huffin juristit soittivat.
Hän haluaisi tavata sinut. Kasvotusten. Ei kahden tietenkään.
- Haluaako Alice tavata? - Se lupaa hyvää.
Mahtavaa. Ehkä hän tuli järkiinsä.
Anna hänelle tilaisuus puhua ja kuuntele.
Totta kai.
- Koko homma saattaa jäädä siihen. - Hieno juttu.
Hetkinen. Haen nenäliinan.
Mitäs nyt?
- Onko jokin ongelma? - Kävitkö vessassani?
Mitä? En. Miksi olisin?
Pyysit aiemmin lupaa.
Niin, mutta asia meni sinulla tunteisiin.
- Sellaiset ovat säännöt. - Et kysynyt lämpimiksesi.
Puhun totta.
- Vanha kamusi tässä. - Herra David.
Upea näköala. Miten kauan kesti tottua siihen?
Ei kauaa, kai.
Minulla kestäisi ehkä päivän. Tai alle. Puoli tuntia.
Sitten en enää katsoisi ikkunasta ja hämmästelisi. Pysäköinti, kiitos.
Saanko kysyä yhtä asiaa? Oletko käyttänyt Swindellin vessaa?
Olen.
Mitä?
Miksi valita julkinen, kun yksityinenkin on tarjolla?
- Yleiset vessat ovat kamalia. - Niinpä.
Oletko käynyt naistenvessassa? Naiset osaavat olla inhottavia.
Naisetko? Miehet ovat pahempia.
- Meidän on pakko istua alas. - Kuule.
Vien sinut ulos, kierretään vessoja.
Vertaillaan naisten- ja miestenvessoja.
- Kiinnostaisiko se? - Treffimielessäkö?
Niin. Olet varmasti unelmoinut tästä.
"Kunpa tapaisin vanhan kaljupään, joka veisi minut vessakierrokselle.
Vessasta toiseen ympäri kaupunkia. Rakas Jumala, toteuta tämä haave!"
- Olen messissä. - Olen sanaton.
- Kuittaanko? - Kyllä. Ja mikä on nimesi?
- Olen Rita. - Rita.
Kuulet minusta vielä, senkin onnentyttö!
Mitä? Larry?
- Hei. - Mitäs tuolla on?
Avaan kostokahvilan Mocha Joen kukistamiseksi.
En tiedä kostokahviloista enkä ole kiinnostunut.
- Mutta minulla on asiaa. - Selvä.
Kuulin, että istuit Cherylin viereen.
- Kuka kertoi? - Postinkantaja.
Hän näki teidät ravintolassa.
Liioittelet asiaa. Istun kaikkien viereen. Lääkärinkin.
- Ja terapeuttini. - En ole nähnyt moista sinulta.
Jos näet minut istumassa, vieressäni on joku.
- Haloo. - Minkä takia...
- ...annoit Susielle sen taulun? - Anteeksi.
Se tuijottaa minua! Kun haen välipalaa, se tuijottaa!
Voisinpa auttaa.
Mikset hankkinut sitä kameraa?
- Olisi pitänyt. - Ensi kerralla hankit kameran!
- Ensi kertaa ei tule! - Hyvä!
- Älä hanki hänelle mitään! - En kenellekään!
- Mitäs sanot? - Paras ideasi tänään!
- En lahjo enää koskaan! - Täytän pian vuosia.
- Mitä saan? - Et mitään!
Ei kestä kiittää!
- Olet laittanut kämpän kivasti. - Kiitos.
- Soitatko pianoa? - En. Se on lainassa.
- Miksi, jos et soita? - Se oli vitsi.
Aika hyvä yritys.
- Kiitos. Voit käyttää sitä. - Kiitos vain.
Ilta on pisteessä, jossa-
- jonkinlaista siirtoa joko-
vaaditaan tai odotetaan.
- Samaa mieltä. - Niinkö?
Hyvä. No mutta.
Nykyilmapiirin tiedostaen haluaisin esittää sarjan kysymyksiä siitä-
- miten mukava olosi on lisääntyvän fyysisen kontaktin myötä.
Kuulostaa reilulta.
Haluaisin aloittaa asettamalla oikean käteni oikealle olkapäällesi.
- Olisiko se soveliasta? - Olisi.
Nyt haluaisin ottaa vasemman käteni-
- ja asettaa sen lähelle oikeaa rintaasi.
- Turvallisen välimatkan päähän. - Se sopii.
- Kas näin. - Oikein hyvä.
Kannustan muuten antamaan palautetta missä tahansa vaiheessa.
- Odotan samaa sinulta. - Vai niin.
Mitä mieltä olisit huulten kosketuksesta?
Se olisi mukavaa.
Saamasi pitää.
Nyt haluaisin jatkaa kosketusta-
lisäämällä mukaan kieltä.
- Se sopii. - Mainiota!
Nyt pitää pitää tauko. Jos annat luvan-
- haluaisin kuvata tämän illan-
- siltä varalta, että olisimme joskus sana sanaa vastaan.
Lähetätkö sen minulle?
Totta kai. Lähetän edelleen tai laitan kopion tai piilokopion.
- Hienoa. - Ala kuvata.
- Tässä on Rita. - Hei.
Oletko täällä omasta tahdostasi?
- Olen. - Kukaan ei pakottanut sinua?
- Ei pakottanut. - Painostetaanko sinua?
- Ei. - Taidat jopa viihtyä.
Mitään sopimatonta ei ole tapahtunut.
- Ei missään nimessä. - Toistaiseksi.
- Jatketaan. - Jep.
Asetan käteni taas tänne olalle. Hänen luvallaan.
Nyt tahtoisin laittaa vasemman käteni-
- joka onkin sinulle jo tuttu, tänne sisäreidellesi-
ja edetä hitaasti kourivaan tyyliin.
Koska nämä ovat ensimmäiset treffimme, minun pitää kieltäytyä.
- Se ei haittaa minua. - Hyvä.
Entä jos siirtäisin tämän käden-
- sivusuuntaisesti laskeutuen oikean rintasi päälle?
Saattaisin vähän puristaakin. Olisiko se hirveää?
Pitää kieltäytyä siitäkin.
Selvä, käsi pois. Sinne meni!
No niin.
- Taisimme päätyä umpikujaan. - Siltä vaikuttaa.
Lopeta kuvaaminen.
Haluan nostaa maljan Andylle ja Cassielle.
Tervetuloa länsirannikolle! Harmi, että kesti näin kauan.
Teillä on upea koti.
- Upea. - Ja tuo on...
- Tuo on melkoinen. - Eikö totta?
Järkytytte, kun kuulette antajan nimen.
Sen teetti Larry David, maailman huomaavaisin mies.
Mistä noita taiteilijoita löytää?
- Pitää etsiä. - Pidän erityisesti...
- ...sen koosta. - Mitoista.
Pienempi olisi ollut liian pieni. Suurempi olisi ollut liikaa.
Ja Susie, en ole koskaan nähnyt moista elämäniloa.
Se on saatu hyvin vangittua.
Lähetitkö siis kuvan, josta taulu maalattiin?
Joo.
Kauanko kesti saada valmis taulu?
En tiedä. Muutama viikko.
LD, mikä sinua riepoo?
On kolme päivää siitä, kun sain tulokset.
Kukaan teistä ei kysynyt niistä.
No: sain ja olen kunnossa.
- Skylerin piti kirjoittaa essee. - Kuubasta.
Se vei aikamme.
- Anteeksi. - Andy on auttanut.
Minä aioin kyllä kysyä.
En valehtele. Unohdin.
- Mokasin. - Selitin jo.
Millaisia ystäviä te olette?
- Ihan oikeasti? - Mutta olet kunnossa.
Niin olen! Haistakaa te paska!
- Voi helvetti. - Jukoliste.
Tuhosit maalaukseni!
- Jeff! - Millainen sairas paska toimii noin?
Ettäs kehtaatkin. Tuo oli koko talon ylpeys!
Anteeksi kamalasti. Kuule.
- No? - Korjaan asian.
Taiteilija saa korjata taulun entistä ehommaksi!
Tuot sen vasta, kun se on täydellinen!
- Niin tuonkin. - Hetkinen!
Tapasimme hepun, joka entisöi maalauksia.
- Hän entisöi! - Ei, ei.
- Minä kannan vastuun. - Me autamme.
Hiljaa, saatana! Lupasin hoitaa asian.
Okei, okei.
Tämä saattaa sittenkin olla hyvä asia.
- Niinkö muka? - Jaa.
- Miten muka? - En ollut tyytyväinen tähän.
Ihosi hohde ja silmiesi säihke ei ollut vielä kohdillaan.
Hänen silmiensä säihke. Aivan. Tämä on todellakin hyvä asia.
No niin. Kiitos.
Eiköhän syödä.
Kohta on valmista.
Iso osa on jo tehty. Huikeaa.
Jäi vielä ylimääräisiä lautoja. Korjaan ilmaiseksi ruokakomerosi.
- Maksan kyllä siitä. - Vien nämä heti kotiisi.
Helvetti. Rouva Greene.
Hän antoi huonot suositukset minusta.
- Voi ei. - Muistatko?
Raadoin ja hän pilasi maineeni.
Kamalaa. Hän ei ymmärrä duunareita.
Kuule, Larry.
Voin viedä nämä laudat heti kotiisi.
Hyvä ajatus.
Helvetin ämmä! Minä sinulle oikeat sävyt näytän!
Enkö muka ymmärrä englantia? Täältä pesee oikeaa sävyä!
Koko juttu oli sarja väärinkäsityksiä.
Ei se mies ollut Harvey Weinstein vaan managerini Jeff Greene.
Tavat muuttuvat.
- NIin. - Määrittelemme rajamme uusiksi.
- Rajat, aivan. - Henkilökohtainen tila.
Esimerkiksi tatuoinnistani ei saa kysellä.
- Se on osa kehoani. - En ole sellainen mies.
Emme tarvitse tähän juristeja.
Palaa takaisin töihin. Kaipaan Bogeya.
Kaipaan sitä pikku hauvelia!
Tuon sille viisi uutta kulhoa.
Jos voimme jatkaa toisiamme kunnioittaen...
Arvostan avoimuuttasi.
Näin asioihin saadaan muutoksia.
- Mitä sinä teet? - Istun viereesi.
- Et voi tehdä niin. - Odota.
- Minne menet? - Hyvä luoja!
- Ole hiljaa. - Apua.
Päästä irti! Tulin tänne avoimin mielin.
Et saa käydä käsiksi...
- ...tai istua viereeni! - Oli pakko, koska...
Mitä sinä...? Alice!
Millaiset tulokset saitte?
- Kaikki täällä toivovat parasta. - Hyvät tulokset ne olivat.
Sepä hienoa.
Victor ja Sandy haluavat ostaa talon.
Onko liian avokätistä antaa heille käsiraha?
Hetkinen. Hidasta.
Mitä helvettiä?
Larry, mitä teit taululleni?
Hyvä luoja! Se oli kaunis ja nyt se on pilalla!
Senkin persläpi! Sinä senkin kusipäinen paskakasa!
Haista paska!
Kysyittekö sopimattomia asioita neiti Huffin suhteesta koiraansa?
- Se kai riippuu... - Vastalause. Epäolennaista.
Kun hän pyysi lopettamaan kyselyn tatuoinnista, tottelitteko?
Asia kiinnosti. Siinä oli yksisilmäinen heppu.
Se näytti pesuainepullon hahmolta.
- Tiedättekö te? - Ei muuta kysyttävää.
- Voitte poistua. - Minulla on vielä pari kysymystä.
Tehän olette täällä valan alaisena?
Ja tulitte vapaaehtoisesti?
- Kyllä. - Haluatte tuoda totuuden julki.
Yksi kysymys vain.
Käytittekö te-
vessaani?
- En. - En jaksa enää kysellä.
Muistutan valastanne!
Käytittekö vessaani vai ette?
Suomennos: Sonja Lahdenranta www.sdimedia.com